Armbandsuret - Claes Olsson; Claes Olsson; Claes Olsson; Pertti Mutanen; Claes Olsson; Tero Malmberg; Yari; Jukka Vikberg; Johanna Hänninen; Sirkku Katila; Riitta Vaara; Juha Tuura; et al. (1988)
Claes Olsson teki ensimmäisten pitkien näytelmäelokuviensa Elvis kissan jäljillä (1987) ja Akvaariorakkaus (1993) välissä joukon dokumenttielokuvia kuten Stiller, Garbo & minä (1988), Lapinlahden sairaala (1989) ja Soome-poika - Tallinnan linnut kertovat (1989) sekä puolipitkät näytelmäelokuvat Rannekello ja Varpusen suudelma (1991). Rannekello, alkuperäiseltä ruotsinkieliseltä nimeltään Armbandsuret, perustui Bo Carpelanin samannimiseen kertomukseen ja oli Olssonin saatesanojen mukaan "inhimillinen komedia nuoresta avioparista ja siitä miten arkinen hiljaisuus murtuu heidän väliltään." Aikaisemmin 1980-luvulla Olsson oli suunnitellut lastenelokuvaa Carpelanin tekstin pohjalta. Pääosien tulkit Lilli Sukula-Lindblom ja Mikael Rejström olivat esiintyneet jo Per-Olof Strandbergin elokuvassa -30°C aurinkoa etsimässä (1985). Rannekellon loppukohtaus on näyttelijöiden ja ohjaajan yhdessä improvisoima. Carl-Eric Sundellin etunimi on kirjoitettu lopputeksteissä muotoon Karl-Erik. Rannekello sai ensiesityksensä televisiossa lokakuussa 1988 ja teatteriensi-iltansa Amandan matineanäytäntönä huhtikuussa 1989, jolloin sen alkukuvana nähtiin Heikki Partasen ja Riitta Rautoman Kukunor, elokuvarunoelma Lauri Viidan samannimisen runosadun pohjalta. - Suomen kansallisfilmografia 10:n (2002) mukaan.
Keywords: avioliitto; filmatisointi; lähiöt; tietotekniikka